Page 40 - Flytende ord

Basic HTML Version

|  | Table of Contents |  | View Full Version

Page 40 - Flytende ord
P. 40

    Vi  ser  et  ”presteskap”  som  i  troens  navn,  beriker  seg  på  menneskes
                                             uvitenhet  og  behov  for  å  ha  noe  å  tro  på.  Utnyttelse  av  sine
                                             ”undersotter” i sine poster som ”hellige personer”.  Bedrageri og svindel
                                             til fordel for seg og sine egne, alt bak dekke til den rette tro. Mens vi, vi
                                             godtroende,  som  ”ser”  med  lukkede  øyne,  toer  (eller  folder)  våre
                                             hender, i håp om et paradis og et lykkelig liv etter døden. Vi bare tror og
                   tror, uten å vite en noe. Vi drukner oss selv i glansbilder av noe som andre har skapt for å berike seg
                   selv. Min far sa alltid; ”Du skal ikke tro, du skal vite.”

                   Når  vitenskapen  ikke  kan  legge  fram  gode  nok  bevis  på  religioners  påståelser,
                   oppstår nye ”religioner” som kalles livssyn. Med ledere og undersåtter, på lik linje
                   med mye vi har sett før. Årskonferanser i overdådige lokaler og med sine egne
                   ”bibler” og publikasjoner for slag. Vi ser halleluljaprester i beste sendetid på tv,
                   som  frelser  og  gir  syndsforlatelse  om  du  bare  betaler.  Mennesker  fra  samme
                   trossamfunn  som  begår  felles  selvmord  i  troen  på  sine  ledere.  Prester  som
                   utnytter sine kvinnelige undersåtter seksuelt, som et ritual mot den gode tro. Og
                   vi, vi tror og tror.

                                                       Vitenskapen har forbløffet verden med dens utvikling, ikke
                                                       bare på det tekniske, men også med  forskning på livet og
                                                       opprinnelsen av universet. Håndfaste og beviste resultater,
                                                       uten noe hokus pokus. Planetenes innvirkning på jorden og
                                                       alt som lever her. Et solsystem og univers i en uendelighet,
                                                       hvor små endringer kan være katastrofale. Vi styres av solen
                                                       og månen som gir mulighet for et liv på Tellus (jorden), av
                                                       atmosfæren og vannet som gir oss livsgrunnlag og et håp om
                   videre  eksistens.  Selv  om  vi  etter  beste  evne,  prøver  å  ødelegge  alt  omkring  oss  med  tro,  krig,
                   forurensning og produksjon av det vi måtte ha bruk for, for å tilfredsstille vår egoistiske livsstil, mens
                   moder jord prøver å rette på våre feil og gi oss klare varsler om at endringene kommer.

                                                        Selv tror jeg på menneske, på det gode og det vonde inne i
                                                        oss  som  danner  livet  vi  lever.  På  forskjellen  oss  i  mellom
                                                        som  skaper  variasjon,  glede  og  fortvilelse.  Det  er  livet  vi
                                                        lever, fra begynnelse til slutt. Vi har fått tildelt vår rasjon av
                                                        livet, i en bøtte som lekker jevnt og trutt. Noen med et litt
                                                        større hull enn andre.  Til slutt, bruker vi den siste rest av
                                                        livets vann, i vår bøtte med liv, til å slukke vår egen livsgnist
                                                        og ta farvel. Vi kan ikke gjøre noe fra eller til, verken med
                                                        tro, vitenskap eller annet. Vår bøtte er tom, og det var det.
                   Vi har fylt vår misjon her på jorden, på godt og på vondt, så nå er det andre som må overta der vi
                   sluttet. Vi ”lever” videre i andre som minner til vi blir glemt, og som et gen som vaskes ut med tiden.
                   Det er dette livet vi må ta vare på, ikke på det i paradis, ikke på det i det neste liv, eller annet som
                   loves oss i en uvirkelig tro. Til slutt noen ord om livet generelt…

| 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 |