Page 13 - Flytende ord

Basic HTML Version

|  | Table of Contents |  | View Full Version

Page 13 - Flytende ord
P. 13

    FISKETUR OG BRYLKREM

                   Av Vidar Pedersen Midtun

                   Det er alltid noe å ta vare på fra en svunnen tid. Minner som, om ikke har preget deg, har gitt deg et
                   grunnlag for gode stunder og verdien av samhørighet. Vågedalsfestene er en av de tingene som viser
                   viktigheten og resultatet av gode oppvekstvilkår og ikke minst vennskap. Selv har jeg ikke deltatt på
                   noen av festene, noe jeg beklager, men kanskje neste gang vil gi en mulighet for meg også.

                   Når jeg tenker tilbake, er det de små ting jeg husker. En fisketur på K-71 eller Lyraneset, til å begynne
                   med, med en fiskebolleboks hvor snøret var surret rundt, en angel med mark og et blysøkke. (Gjerne
                   to spiker.) Vi spikret fast en pinne på tvers i åpningen på boksen for å ha noe å holde i. Senere en
                   fiskestang, kjøpt på Sporten, med en lukket ABU-snelle med rødt lokk. Marken gravde vi nede ved
                   posthuset på Laksevåg, i fjæren der det nå er en ny boligblokk. Og fiskingen var ikke bare for moro
                   skyld, dette var matauke. En lyr, en torsk og noen paler, ble omgjort til mors gode fiskekaker eller
                   fiskegrateng, og vi var jo litt stolte også, vi som bidro til husholdningen. Etter dagens fangst og
                   middag, måtte vi klargjøres for kvelden, og det var ikke gjort i en håndvending….

                                              Noe av det som tok mye tid, var pønten for oss gutter, eller stylingen
                                              som de sier i dag. Før det lange håret og Beatlesperioden, var det
                                              Brylkrem, Cheseline og Elvis. Hårkremer som kunne flate ut de
                                              vanskeligste hårtyper. Her var det bare å fylle på og gni inn. Neste steg
                                              var å forme og bølge, til vi så ut som en tsunami på avveie. Der satt det,
                                              til neste påfyll… Sovnet du om kvelden før du hadde fått skyllet ut det
                                              meste, så hodeputen ut som en dårlig kokt fleskesvor neste morgen,
                                              men fin var vi…

                                              Jentene hadde også sitt å stri med. Det skulle lakkes og males, pudres
                                              og limes, men håret, ja det var noe for seg… Det måtte tupperes, og så
                                              skulle overflaten glattes ut før det skulle lakkeres. Om du kjente på det,
                                              føltes det som en hjelm som var 10 nummer for stor, men når jobben
                   var gjort, hang det igjen en eim av neglelakkfjerner, Elnett og bokkøl. Bokkøl??? Ja, det var også en
                   del av stivelsen.

                                                 På entreen i Vågedalen, hadde vi et telefonbord med to skuffer
                                                 hvor det hang et stort speil over, og her tilbragte nok min søster
                                                 mye tid. Beviset var der, for i speilet kunne du se døren til
                                                 barnerommet, og entreen var smal, så mye av hårets
                                                 lakkeringsmiddler fant veien dit. Du trengte ikke være Sherlock
                                                 Holmes for å forstå hva som hadde foregått her.
                                                 Så var vi klar, pyntet og stivet, for å innta vår lille verden i
                                                 Vågedalen på Laksevåg. I en eim av Brylkrem, Elnett og bokkøl, viste
                                                 de spisse skoene veien til andre som hadde gjennomgått samme
                                                 pøntingen som oss. Veien til fellesskapet i Vågedalen og gode
                                                 venner….

                   ØNSKER ALLE EN GOD SOMMER 2016

| 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 |