Page 32 - Flytende ord

Basic HTML Version

|  | Table of Contents |  | View Full Version

Page 32 - Flytende ord
P. 32

    RUMPETROLL, MARKMUS OG BRANNALARM

                   Det å vokse opp i Vågedalen var en opplevelsesreise uten maken, og nærheten til naturen, fjellet og
                   sjøen, dannet grunnlaget for mange minner. Mangfoldet og mulighetene var så mange, og ikke minst,
                   det skjedde noe hele tiden. Overskriften, rumpetroll, markmus og brannalarm, skulle illustrere dette.
                   Dette handler litt om Froskedammen og Brattmarken. To nydelige steder i Vågedalen med utsikt over
                   dalen og Puddefjorden.

                   RUMPETROLL

                                                                  Et   stykke  opp   fra   Røverstupet,  ligger
                                                                  Froskedammen, i en liten senkning  i  terrenget.
                                                                  Og her lærte vi oss froskens vidunderlige utvikling
                                                                  fra egg til  voksent individ.  Damfrosk,  Rana
                                                                  lesseonae, sviktet oss barn aldri. Fortvilet prøvde
                                                                  vi å skape vårt eget lille  universum, med
                                                                  froskeegg, rumpetroll og kanskje en liten frosk, i
                                                                  en bøtte, en krukke eller et stort syltetøyglass. Vi
                                                                  fant en sikker plass for oppbevaring, i en bod, på
                                                                  soverommet eller på lofte.  Så  prøvde  vi  etter
                                                                  beste evne å gjøre livet levelig for skapningene,
                   men de virket ikke. Noe hadde gått galt, så vi tok med oss de tomme beholderne for påny å gjøre et
                   forsøk… Men tiden var gått og Froskedammen var fraflyttet. Ja, ja, men neste år, da skal det nok gå
                   bra. Nye ideer, nye muligheter, men kanskje naturen selv må ta seg av dette?
                   For noen år tilbake, fikk jeg besøk av noen venner med en liten sønn på sju år. Jeg satt og så på noen
                   bilder på pcen, hvor det dukket opp et bilde av noen rumpetroll og en liten frosk, ala det du ser over
                   her. Smårollingen som nysgjerrig fulgte med, utbrøt med det samme: «Spiser frosker spermar? Det sa
                   de ikkje i barnehagen…»

                                                     Etter et øyeblikks måping, forsto jeg forskjellen på hvordan vi
                                                     lærte om livets realiteter, og hvordan det gjøres i dag. Blomsten
                                                     og bienes tid var forbi. Vi lærte oss ting ved prøving og feiling og
                                                     hva vi observerte rundt oss. Og litt fra Cocktail da selvfølgelig når
                                                     vi er inne på det område… De store guttene i  gaten hadde
                                                     tilgang.

                   MARKMUS

                                                        Min forkjærlighet for det  meste som lever, førte  til noen
                                                        episoder som familien godt kunne vært foruten. Min kjære
                                                        søster Synnøve fikk erfare dette.  Når snøen ble  borte i
                                                        Vågedalen og våren sendte solstrålene ned gjennom dalen,
                                                        da våknet en ny liten skapning til live på Brattmarken. Den
                                                        grasdekte hellingen hadde gitt vinterly for nok et dyr som jeg
                                                        ville ta vare på, den lille markmusen. Hele marken viste spor
                                                        i fjorårets gress, hvor skapningene holdt til, så nå var det

| 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 |